Inget slutar utan en ny början.
På samma sätt är varje början ett steg mot ett slut.
Det är som två sidor av samma mynt. Allt har två sidor.
Natt och dag, krig och fred, kärlek och hat, rhythm and blues,
du och jag.
Motsatta krafter måste inte alltid vara det.
Det är som med yin och yang. Det är ingen statisk symbol.
Relationer är i ständig rörelse.
Vi jagar, utmanar och inspirerar varann.
Ibland arbetar vi tillsammans, ibland emot varann.
Kompletterande krafter som söker en balans.
Som Davos och jag var i början.
Allt mynnar ut i en kärnfråga.
Hur blir de viktigaste personerna en del av ens liv?
Är det en tillfällighet? Eller ödet?
Lei Kung sa att jag var berörd av elden,
sänd från himlen och ämnad för stordåd.
Men idag, här och nu,
måste jag fråga mig:
"Hade han fel?
Eller fick jag bara höra halva historien?"
- Vad är det? - Jag vet inte.
Varför försöker du ge henne kraften?
Vi kan inte avbryta halvvägs.
Drakens hjärta dödar er båda.
Låt Colleen slutföra överföringen.
Vi kan slå honom om han mår som jag.
Iron Fist tillhör mig.
- Bara mig! - Se upp!
Davos! Vänta!
Hur gick det?
Jag känner den. Det är som en orm i magen.
Jag hämtar honom.
Det hinns inte med. Vi går tillsammans.
EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Walker!
Walker, är du där?
Kom igen.
Okej.
Då så, Rand-teknologin...
...nu ska vi se vad du går för.
Fick Danny skålen av den där killen?
Det vet jag inget om.
Då är det bara en tidsfråga innan Davos avslutar det här.
Men det känns inte så bekymmersamt.
Hur mycket morfin fick jag egentligen?
50 ml. Det borde räcka tills vi kommer till sjukhuset.
Det gör susen.
Jag bad inte om din hjälp.
Men jag kom ändå.
Trots det jag gjorde mot Danny.
Stör det dig inte längre? Är det bortglömt nu?
Det är klart att det stör mig, men...
Ingen skulle nog förneka att det var modigt av dig
att gå till Davos och försöka rätta till det.
Jag ville rädda mig själv.
Jag vill gärna tro att det var nåt mer än bara självbevarelsedrift.
Det vill du säkert. Sluta ursäkta mitt beteende.
Jag känner mig själv. Jag vet varför jag gjorde det.
"Erkänn för Gud, för dig själv och för en annan människa
dina brister och fel."
Kom inte dragande med ditt behandlingsprogram.
Nej då.
Du...
Det jag gjorde var oförlåtligt.
Och grundvalen i min tillvaro sen dess
har varit tanken på att jag inte hade nåt val.
Och det är mitt problem.
Men...
...vare sig du förlåter mig eller inte,
så finns jag alltid där för dig när du behöver mig.
Gör som du vill. Det gör du alltid ändå.
Ja.
Vår familj är en förgiftad röra.
Det är nog förutbestämt att vi ska förstöra allt vi rör vid.
Det hoppas jag verkligen inte.
Jag ska bli pappa, Joy.
Jag vet inte ens vad jag ska säga.
En kvinna jag har träffat...
Det kändes som en början till nåt bra... tills jag förstörde allt.
Du gjorde nån besviken. Vad ovanligt.
Tack för den.
Var inte grinig. Det passar dig inte.
Det kanske är så här ödet funkar, Ward.
All den hopsamlade negativa skiten
kanske är just det som krävs
för att man ska lyckas göra det rätt.
Chen Wu!
Du ville ju bevisa dig. Tiden är inne.
Danny Rand och Colleen Wing är snart här.
Vi måste förbereda oss.
Chen Wu?
Det svider nåt vansinnigt.
Det enda positiva är att Davos mår likadant.
Ni är sammankopplade.
Du måste få kontakt med hans ajna chakra igen.
Avsluta det hela.
Okej.
Vi måste hitta ett sätt att få fast honom
utan att han kan komma åt mig.
Oroa dig inte. Det kan jag hjälpa till med.
Det är dags att avsluta det.
Det handlar inte om att skydda Davos.
Om han dör, så dör du också.
Och jag som tyckte att dejtkvällar lät jobbigt.
Jag behöver ha händerna fria.
Okej. Tack.
Vi får dela broderligt.
Ta den tid du behöver.
Jag har inget annat inplanerat och en jävla massa kulor.
Walker.
Just det, gullet.
Jag kom förbi för att säga hej...
...och hej då.
Kan vi inte sluta en pakt?
Jo, visst. Kom fram först, bara.
Joy syns inte till.
Ligger hon bakom det här?
Det var för tre uppdrag sen.
Jag är bara här för skojs skull.
Och för att jag verkligen inte tycker om dig.
Redo eller ej...
Nu kommer jag.
Du är död, Walker. Sen är det Joys tur.
Jag ska hälsa henne det...
...när jag räcker över ditt huvud på ett fat.
Hörru!
Danny. Colleen. Vad trevligt.
Hur kan du vara på benen?
- Det spelar ingen roll. - Vi är ute efter Davos.
- Var är han? - Jag berättar när jag hittar honom.
- Du får inte skjuta honom. - Vi har redan pratat om det här.
Det är annorlunda nu. Jag vet att du är bättre än så.
Vad gulligt av dig. Tack.
Jag känner inte dig, men vi tycks ha ett gemensamt mål:
att stoppa Davos.
Om vi samarbetar, behöver ingen gå över gränsen.
Då kör vi. Två mot en. Om du nu vet hur man använder svärdet.
Du får väl testa.
Jag vill ha tillbaka det du stal.
Kraften tillhör inte dig. Det har den aldrig gjort.
Vem tillhör den, då?
Handens lärjunge?
Eller hennes älskare?
Den svagsinta tronpretendenten som föll från himlen.
Jag är K'un-Luns sista son.
Det spelar ingen roll.
Walker!
Använd mobillampan!
- Va? - Gör det!
Jag har sett din andra sida. En bättre sida.
Mary.
Mary, det är Danny.
Du är i säkerhet.
Danny?
Du är i säkerhet.
Stanna här.
- Colleen. - Vi måste gå ut.
Jag kan inte. Min arm är körd.
Gå du. Jag tar med mig Mary och fixar förstärkning.
Okej.
- Hej. - Hej.
- Jag heter Mary. - Jag vet det. Kom nu.
Snälla...
Davos! Sluta!
Nej!
Avsluta det.
Gör det han inte kunde.
Gör slut på det.
Då skulle jag vara som du.
Gör slut på det!
Danny, akta dig.
Ligg kvar där.
Drakens hjärta har ett nytt hem.
- Det var nära ögat. - Men vi klarade det.
Var är Mary?
Sjukvårdarna tog henne. Hon får den hjälp hon behöver.
Jag ska ta Davos till stationen.
Passa på nu om du vill säga nåt.
- Ursäktar ni lite? - Jadå.
Jag försökte undvika det här.
Jag gjorde allt jag kunde.
Efter allt jag har gjort visar du mig ändå medkänsla.
Min medkänsla är ett val.
Det är inte lätt.
Dina val i K'un-Lun ledde fram till det här.
Nej. Jag har mina brister
och lär mig av mina misstag,
men det här var ditt eget fel.
Nej. Jag grep efter en ära som du inte förstår dig på.
Det är klart att jag gör. Men jag vet att priset är för högt.
Det var inte lätt att få de andra att rädda dig.
Att ge dig en chans till.
Jag hoppas att du hedrar det.
Tror du att du har vunnit?
Jag har inspirerat så många människor.
Jag har gett världen ett kraftfullt budskap.
Du kan inte hindra det från att spridas.
Jag tänker inte ge upp.
Jag tänker fortsätta hoppas att du en dag ska bli dig själv igen.
Vad kallade Lei Kung dig?
"Utsedd av himlen"? "Berörd av elden"?
Han kände dig inte som jag.
Du ville ha Iron Fist för att fylla ett tomrum i dig själv.
Tror du verkligen att ödet räcker?
Att det kommer att leda dig till ditt kall?
Det gör det inte.
Jag valde åtminstone en väg.
Jag gick min väg.
Men du
vet fortfarande inte vem du är eller vad du står för.
Hej då, Davos.
Du skulle ju inte tatuera dig.
Man ska aldrig säga aldrig.
Nu är det du som har den grymma högerkroken.
Du kan ju alltid uppgradera din.
Jag har några idéer. Jag kanske piffar till den med lite bling.
Hur känns det med drakens hjärta?
Jag vet inte.
Jag vet inte var jag slutar och det börjar.
Men det känns rätt.
Jag är stolt över dig.
Det ska bli spännande att se vad du gör av det.
Det är det svåra. Att använda ett vapen för att mäkla fred.
Du är den bäst lämpade för uppgiften.
Du, då? Har du nån femårsplan?
Ska du ta jobbet som kommissarie?
Inte?
Jag vet inte. Att sitta vid ett skrivbord
och hantera byråkrati och politik är nog inte det rätta för mig.
Jag vet bara att du har förmågor som går bortom andras förstånd.
Vi skulle inte ha klarat det här utan dig.
Äsch, då.
Det var en laginsats.
Och dessutom... Knight, Wing...
Det har nåt visst.
Ja, faktiskt.
Vi kan väl ses snart och ta en öl eller göra nåt normalt.
Gärna så snart som möjligt.
Jag gillade inte det jag såg när jag träffade Luke.
Och nu har du ett av få vapen som kan rå på honom.
Du har mitt nummer. Använd det.
Detsamma.
Tack för att jag fick ta farväl. Det betyder mycket.
Absolut.
- Tack igen. Vi ses snart. - Ja.
Du och Davos. Det måste vara svårt.
Ja. Men han har valt sin väg.
Han blev vilseledd, som jag.
Du måste släppa det.
Hur blir det med oss?
Jag har inte ens hunnit bearbeta det här än.
Det måste väl sjunka in.
Vi hade ett fint litet liv.
Du gjorde bara det du tyckte var rätt.
Men vi kan inte blunda för konsekvenserna.
Vi har varit med om mycket.
Vi kommer alltid att vara sammanbundna.
Tänk att jag träffade en karatelärare i en park
och att vi hamnade här.
Slumpen ser ut som ödet när man blickar bakåt.
Ja.
Jag ska gå och kolla läget på Bayard.
Ja. Jag går till dojon och börjar röja upp.
Du...
Vi ses. Vi ses hemma.
Wing?
Du skulle ju inte kalla mig det.
Tack...
...för bilen och allt det andra.
Davos?
Det här? Ja, men han såg värre ut.
Det är inget problem längre.
Vad skönt.
Vet du vad som hände med BB: s vänner?
Han som attackerade honom är häktad
och de andra skulle förhöras. Det är rätt åt dem.
De har det kämpigt.
Som många andra.
Ja.
Jag ska hitta ett sätt att hjälpa dem.
Kan vi hålla en minnesgudstjänst för BB?
Alla som kände honom kan komma, och andra kan få veta vem han var.
Visst. Du kan anordna den själv när vi öppnar igen.
- Tack. - Okej.
Varför är hon kvar här?
Hon har varit här hela natten.
Hon har lämnat sin redogörelse för polisen.
Ursäktar du mig?
Det verkar som om ni höll vad ni lovade.
Ja.
Hur går det med triadalliansen nu när Davos inte är nåt hot längre?
Kriget är över.
Vi glömmer aldrig vad du och Daniel Rand gjorde för oss.
Om liven som gick förlorade ska betyda nåt, får ni göra mer än minnas.
Ni måste förändras. Övergå till en laglig verksamhet.
Ingen mer organiserad utpressning eller kriminalitet.
Jag vill samma sak.
Men ingen av oss är naiv nog att tro att det kan ske över en natt.
Nej.
Därför kommer jag att se på, ifall att ni återfaller i gamla vanor.
Gör det.
Men jag tänker inte tåla inblandning av dig eller Daniel Rand.
Balans, ms Wing.
En bräcklig sådan, mrs Yang.
Tack för att ni kom.
Vi ses här på onsdag och fredag, samma tid.
Hej. Jag vet att ni är på väg att avsluta, men jag skulle vilja säga nåt.
Jag vill dela med mig av nåt.
Vi har en till, om ni inte har bråttom iväg.
Tack.
Jag heter Ward. Jag är missbrukare.
Hej, Ward.
Jag började komma hit för att jag ville förändras.
Men det har gått så långsamt.
Framstegen är lika små som mellanrummen mellan linjerna på en linjal.
Det var inte det jag skulle säga.
Inte alls.
Fan. Förlåt. Det här är svårt.
Jag är inte så bra med människor.
Jag är dålig på relationer.
Jag är en son som saknar mor och far.
Jag är en bror som saknar en syster.
Och...
...jag är väldigt ensam.
Jag var på en bar häromdagen.
Jag gjorde det man brukar göra på såna ställen.
En vän som betyder mycket för mig...
Hon kom dit och frågade: "Vem vill du vara?"
Jag vet inte ens
hur jag ska börja
ta mig an den frågan.
Jag har levt mitt liv i relation till andra.
Jag har baserat mitt egenvärde
på den ekvationen.
Och faktum är
att alla de relationerna är borta nu.
Det jag ville ha sagt var att jag inte har nån.
Och jag känner inte mig själv.
Så...
Hej, Ward.
Har du också haft en skitdag?
Ja, jag vet att du har det.
Tack för att ni lyssnade.
Tack för att du delade med dig.
Hej, Bethany.
Vem berättade det?
Du själv. Jag var här och hörde dig.
Det är väl mitt?
"Det" är ett hemskt pronomen.
Säg nåt.
Jag skulle berätta det.
Det tvivlar jag inte på.
Men du ska veta
att om det här är livets sätt att tala om för mig vad det vill,
så vill jag finnas där för barnet och för dig.
Nej, Ward.
Det är inte ödet. Det hände bara.
Betyder det inte nånting?
Är det inte nån som försöker säga oss nåt?
Jag tror på en högre makt.
Men inte nödvändigtvis en undervisande sådan.
Jag måste hantera nuet.
Jag är här.
Jag vet att jag har fattat dåliga beslut.
Men jag tror...
...att jag, med hjälp, kan fatta bättre beslut i framtiden.
Det hoppas jag.
Och jag hoppas att du förstår
att jag måste göra det här ensam.
Du tror inte att jag kan bättra mig.
Det är inte jag som ska tro det.
Jag måste ta hand om två personer nu.
Mer klarar jag inte.
Bethany...
Du sa det själv nyss.
Du känner inte dig själv.
Jag tycker inte ens om mig själv.
Ta hand om dig, Ward.
Det är inte bara högre makter jag tror på.
Här är dina pengar.
Hej.
Snyggt. Hur länge har du väntat i mörkret?
Jag tänkte att du ville ha pengarna
eller att Davos skulle komma efter mig.
Han kommer inte att störa dig mer.
Alltid nåt.
Jag skulle göra det vi kom överens om,
men sen dök Rand, den där tjejen och snuten upp.
Sen kikade Mary fram.
Hon stannade inte så länge, men hon var rädd.
Hjärtat bultade.
När jag tog kontrollen igen, hade de gripit honom, så...
Vad bra. Stanna.
Ska du göra dig av med mig nu?
Nej. Jag vill bara vara tydlig.
Det slutar här. Ta pengarna. Uppdraget är slutfört.
Som du sa förut:
"Vi har aldrig setts. Det här har inte hänt." Okej?
Ett avtal är ett avtal...
...tills det förändras.
Glöm inte att jag hjälpte din bror och räddade dig, Joy.
Nej. Jag är tacksam för det, men jag vill att det här ska vara över.
Jag vill återgå till mitt liv.
Ja, säkert. För du tror att du kan det.
Men jag kan inte det.
Inte sen jag fick veta vem som räddade mig i Sokovia.
De höll mig i en betonglåda och tog ut mig för förhör.
Eller för att våldta mig. Tortera mig.
Jag fick se på när de dödade de andra.
Och sen, efter 22 månader, blev jag befriad.
Jag trodde att Mary hade fått nån att släppa ut henne.
Hon trodde att jag hade tagit mig ut. Vi hade fel.
Försöker du skrämma mig?
Jag var nära att dö igår, så...
Är du inte rädd för mig?
Bra.
För det är jag.
"En blodig röra." Så beskrev fanjunkaren lägret.
Mary Walkers fingeravtryck fanns på knivarna.
Ett gift vet inte om att det är ett gift.
Vad fan betyder det?
Det finns ytterligare ett alter ego.
Jag vet inte vad som triggar henne, men jag gissar
att vapenhot hör dit.
Jag...
Jag vill bara att du ska gå.
Och jag gillar dina skor.
Jag lämnar nog pengarna här och tar dem senare.
Du är en av få som känner till båda mina sidor.
Det kan vara användbart.
Jag kan behöva ditt inflytande, dina kontakter och din räckvidd.
Vi är inte klara med varann än.
Har inte jag nåt att säga till om?
Det är den egenskapen jag gillar mest.
Din känsla för humor.
Danny?
Colleen...
...inget slutar utan en ny början.
På samma sätt är varje början ett steg mot ett slut.
Men idag, här och nu,
måste jag fråga mig:
"Hade han fel?
Eller fick jag bara höra halva historien?"
Du har all rätt att vara arg
för att jag inte sa nåt personligen.
Men då hade jag aldrig kunnat gå.
Och det måste jag göra.
När jag kom hem,
såg jag nåt som fick mig att tro att det är större krafter inblandade.
Den där silvermedaljongen...
Jag såg baksidan.
Det bekräftade nåt som har gnagt i mig
ända sen Frank Choi berättade din mammas historia.
Jag har hört den förut, i K'un-Lun.
När jag var liten, berättade Davos den för mig.
Historien om den första kvinnan som besegrade draken.
Hon hette Wu Ao-Shi.
Du känner till henne som piratdrottningen i Pinghai-bukten.
Hon kan mycket väl vara en anhörig till dig.
Det kanske var därför
jag träffade en kvinna som satte upp affischer.
Kanske har ödet som jag trodde var mitt
varit hennes, varit ditt, från början.
Du och jag är som yin och yang. I ständig rörelse, men sammanbundna.
Jag älskar dig, Colleen. För alltid.
Planet lämnar inte startbanan. Är det förstått?
Och hälsa mr Rand
att han inte åker nånstans förrän han har pratat med mig.
Jag skiter i om han äger 51 %.
Jag har inflytande nog att göra ditt liv till ett helvete.
Ward!
Vad gör du här?
Katie ringde och sa att du hade beställt ett flyg till Asien.
Vart ska du?
Det är invecklat.
Okej, men det här är enkelt. Jag står mellan dig och planet.
Försök inte med nåt kung-fu-knep. Jag kan ta en snyting.
Jag måste lära mig mer om Iron Fist.
Och min roll i det.
KONOSSEMENT
Hai-Qing Yang hjälpte Davos att få tag i ett lik efter en Iron Fist.
Den som skickade kroppen kan ha svaren jag behöver.
Använd telefonen.
Det är inte så enkelt. Det är en del av en större resa.
Jag måste hitta min rätta väg i livet.
Inte en cykelväg eller en skogsstig...
...utan din rätta väg.
Ja.
Jag vill vara den bror du och Joy behöver,
mannen Colleen förtjänar
och sonen mina föräldrar skulle ha varit stolta över.
Jag vill vara värdig Iron Fist.
Men först måste jag veta vad jag själv står för.
Annars kan jag inte ta på mig det ansvaret.
Jag måste göra det här.
Okej.
Visst.
Åk, då. Ta en tur.
Jag väntar här och sköter företaget som bär ditt namn.
- Ward... - Så som jag gör.
Jag kraschade inte i K'un-Lun för att uppfostras av munkar och slåss mot drakar.
Jag gick på en dyr internatskola och lärde mig spela rugby.
En sport ingen bryr sig om.
Det kunde lika gärna ha varit du.
Följ med mig.
- Va? Varför skulle jag göra det? - Varför inte?
Du vet redan vem du är. Ta reda på vem du kan bli.
Det är oansvarigt. Man kan inte bara sticka.
Man kan inte fly från sig själv.
Du kanske skulle fly mot dig själv.
Vad betyder det ens?
Vad betyder det för dig?
Sluta. Kom inte med nåt zen-snack.
Skämta inte. Det är allvar.
Jag vet det.
Det är därför jag säger det.
Du ska följa med mig.
FLERA MÅNADER SENARE...
Kom igen! Vi sticker!
Hallå!
Hej.
Det finns andra lösningar, okej?
Ur vägen!
Mer sake.
Mer vatten.
Jag vet att din chef säljer saker på svarta marknaden.
Vår uppdragsgivare har en laglig verksamhet.
Visst.
Vi är alla helt lagliga
på en bar i Hokkaido klockan fyra på morgonen.
Hancock 212.
Det är en container.
Det fanns ett lik i en låda.
Liket bar en mask och hade en drake på bröstet.
Jag vill tala med den som skickade det.
Han heter Orson Randall.
Jag känner ingen sån.
Du anar inte hur svårt det var att spåra din chef.
Från Hongkong till Kuala Lumpur. Den där soppan i Jakarta.
En försändelse blev stulen från lagret i Jakarta.
Ja, det gick åt skogen.
Du vill nog inte bråka med mig.
Jag kanske inte håller med.
Då får du handskas med honom.
Du sa ju att du hade koll, Ward.
Man vet inte vad framtiden kommer med. Inte fullt ut.
Vår uppdragsgivare vill ha sin egendom.
Du får ta hand om det.
Menar du de här?
Gör inte om det där.
Undertexter: Hanna Love Waurio